"Och de levde lyckliga i alla sina dagar"
Mr Aidikoff, öppna dörren!
Mr Aidikoff, vi har en husrannsakningsorder. Öppna dörren!
För att inte gripas av polisen begick Aidikoff självmord på sitt kontor.
De omfattande bedrägerierna antas ha börjat redan 1993.
I nuläget beräknas kundernas konton ha tömts på 35 miljarder dollar.
-Arthur. -Aidikoff har tagit livet av sig.
Han har tagit alla våra pengar.
-Det finns inget kvar. Allt är borta. -Lugna ner dig.
Åk hem så kommer jag dit så fort jag kan.
Arthur! Jag hörde dig inte.
Hur ser jag ut? Det är till välgörenhetsbalen.
Nå?
-Det ser fantastisk ut. -Det hoppas jag verkligen.
Stå kvar där! Jag har mer att visa.
Arthur!
Vi skulle tjäna 20-30 procent per år. Du läste det själv.
-Investerade du allt hos Aidikoff? -Ja, förutom det på sparkontot.
-Företagets grundkapital, då? -Jag investerade allt hos honom.
-Jag lånade till och med på huset. -Herregud!
Jag har snart ett "margin call".
-Jag har inte berättat för Lucinda. -Gör inte det. Inte än.
Inte förrän vi har tittat på vilka möjligheter vi har.
-Det går inte. -Har du nåt val?
Jag kan inte gå till hennes styvmor.
Arthur, vad gör du?
Spencer! Jag visste inte att du skulle komma hit.
Arthur sa inget om det. - Varför sa du inget, din stygging?
-Vad tycks? -Lika förtjusande som alltid.
-Jag måste tyvärr säga nej, Arthur. -Mavis...
Låt mig få diskutera det här med min svärson.
Jag inser att situationen är akut, men du har själv satt dig där.
Du litade på fel folk av fel skäl.
Du kommer till mig enbart för att du behöver pengar.
Du har varit gift med Lucinda i ett år-
-och jag har inte blivit hembjuden till er en enda gång.
Jag är inte intresserad av bortförklaringar och ursäkter.
Det var tyvärr all tid jag hade. Nu har jag möten resten av dagen.
Hälsa Lucinda.
Utan Henrys pengar hade du fortfarande varit frisör.
Du har verkligen tagit rollen som gudfar på allvar, Spencer.
Det är nog nyttigt för er att få känna på verkligheten.
Hon ber bara om det som är hennes.
Henry var min man. Jag fick en bra start, men jag tjänade resten själv.
Lucindas förlust är inte min.
Hon är stor nu och får ta ansvar för sitt eget liv och för sin mans.
-Jag lovade hennes pappa... -Skaffa dig ett eget liv!
PAR DÖDAT I OLYCKA PÅ 9G
Två personer dog i Rhinebeck för 18 år sedan, Reed and Kelly Burkhardt.
Vakna, Nick! Du drömmer mardrömmar.
Det verkade inte vara en bra dröm.
Nej, det var det inte.
-Har du lust att berätta? -Jag drömde om mina föräldrar.
-Usch då! -Det är bara det att...
-Det går inte att släppa. -Jag kan inte ens föreställa mig det.
I början önskade jag att jag också hade varit med i bilen.
Tur att min moster fanns. Hon påminner om mamma.
Utan henne...
...hade jag inte överlevt.
Vad hände med killen som kände din moster, Farley Kolt?
-Jag släppte honom. -Sa han nåt mer?
Nej. Jag vet inte om han talade sanning.
Han var i Rhinebeck då de dog. Det går kanske att få reda på mer.
-Vill du att jag ska kolla upp det? -Okej.
Hallå!
-Ska du sitta här hela kvällen? -Nej, jag satt bara och tänkte.
Sluta med det! Det är väl inget kul att sitta och tänka så här dags?
-Vad är det som bekymrar dig? -Det vanliga.
-Vill du inte berätta? -Jag vill inte att du ska sluta le.
-Det skulle knäcka mig. -Jag vill inte att du ska sluta le.
-Hon är inte på fabriken. Var är du? -I bilen. Har du ringt hem?
Jag har ringt hem och till mobilen. Hon svarar inte.
-Vi kanske ska åka hem till henne. -Jag är redan där. Jag går in nu.
Herregud! Herregud! Nej!
Hej! Det kan ha varit en olycka.
Om man bortser från klösmärkena och de sprängda ögonen. Det är nytt.
-Vem hittade henne? -Hon har två vuxna döttrar.
Den äldre, Tiffany, blev orolig när mamman inte svarade. Med rätta.
-Var är hon? -I matsalen med sin syster.
-Har de rört nåt? -De var här när vi kom.
Tiffany säger att hon bara ringde larmnumret.
-Mycket krossat glas. -Ljuskronan, eller resterna av den.
-Hon kan ha hoppat. -Eller försökt fly från nån.
Inga tecken på inbrott. Alla dörrar och fönster var låsta.
Vi går upp.
Krossat glas. Nån har verkligen haft sönder allt. Varför gör man det?
-För att det ska bli mörkt. -Men varför spegeln?
Hon hade inga skärsår på fötterna.
-Hon föll innan glaset gick sönder. -Eller samtidigt.
Vi får prata med döttrarna.
Vi är kriminalassistent Griffin och Burkhardt. Vi beklagar sorgen.
-Kan ni svara på några frågor? -Okej.
-Vet ni vem som kan ha gjort detta? -Ja.
-Vem då? -Vår svåger, Arthur Jarvis.
-Har ni en syster till? -En styvsyster. Hon heter Lucinda.
-Bor de i närheten? -Nån kilometer bort.
Arthur var här i går och bad om pengar, men mamma sa nej.
-Det var han och Spencer. -Spencer Harrison.
Det är Lucindas gudfar. Han lägger sig i allt.
-Hade de pengabekymmer? -Tydligen.
Spencer tyckte aldrig om mamma och ansåg att hon gifte sig för pengar.
-Är det Arnold Gubser? -Ja.
Jag heter Juliette Silverton. Var det du som utredde bilolyckan 1994-
-då Kelly and Reed Burkhardt omkom?
-Det var ju ett tag sen. -Jag vet.
Jo, jag jobbade med det, men jag har inte tänkt på det på länge.
-Varför frågar du? -Deras son är polis i Portland...
-...och behöver få ett avslut. -Det fallet blev aldrig avslutat.
-Men jag ska titta på det. -Det vore snällt.
Tack. Han heter Nick Burkhardt.
-Hallå! -Gissa vem jag har pratat med?
Arnold Gubser vid Rhinebeckpolisen.
Det var han som utredde dina föräldrars olycka. Han ringer dig.
-Vad sägs om det?! -Fantastiskt!
Om jag blir väckt mitt i natten måste jag göra nåt.
-Vi hörs! Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Vi kommer från Portlandspolisen och söker Arthur Jarvis.
Jag är hans fru. Kom in!
Om vi säljer konsten här och på kontoret får vi 4-5 miljoner.
Det räcker inte. Våra skulder är större än så.
Ursäkta. Jag vet att du är upptagen, men två poliser söker dig.
-De sa inte varför. Är allt bra? -Javisst!
-Ska jag stanna kvar? -Nej, jag klarar mig säkert.
Det är faktiskt bra om hon stannar.
-Arthur Jarvis? -Ja.
-Vi skulle vilja tala med er i enrum. -Ni kan tala fritt inför Spencer.
-Spencer Harrison? -Ja.
Vi måste tyvärr meddela er att Mavis Kerfield mördades i går.
-Va?! -Herregud!
-Det är inte sant! -Hon hittades i morse.
-Är ni säkra på att det var mord? -Ja.
Vi vill ställa några frågor till er.
-Tror ni att vi var inblandade? -Vi vet inte än.
Ni träffade offret i går angående ekonomiska bekymmer.
-Ekonomiska bekymmer? -Det var ett privat samtal.
-Kan ni följa med oss? -Det här är skandal!
Vem berättade om det?
-Vad är det här? -Oroa dig inte.
-Kan vi få några minuter? -Vi väntar där ute.
-Burkhardt. -Gubser från Rhinebeckspolisen.
Juliette sa att du skulle ringa. Vet du nåt mer?
Ett år efter olyckan ändrade man sig och ansåg att det var mord.
Vi hade fyra misstänkta för mordet på Kelly och Reed Burkhardt.
-Var det dina föräldrar. -Ja. Sa du fyra misstänkta?
Ja.
Soledad Marquesa, Hans Roth, Ian Flynn-
-och Akira Kimura.
-Hur var det sista namnet? -Akira Kimura.
Jag har tagit fram de senaste bilderna vi har på dem.
-Ska jag skicka vad vi har? -Ja.
Jag trodde inte att hon skulle ge mig pengarna. Jag behövde bara tid.
Jag frågade henne för att jag inte hade nåt annat val.
-Vad gjorde du sen? -Jag gick hem.
-Berättade du inget för din fru? -Jag ville inte oroa henne.
Vi gifte oss för ett år sen-
-och allt har gått så bra ända fram tills nu.
Hur kom du överens med fru Kerfield och hennes döttrar?
Inte jättebra.
Jag träffade Tiffany och Taylor genom en bekant. Det skulle vara en dejt.
Vi hade en stor fest, en välgörenhetsmiddag.
Jag dansade med både Tiffany och Taylor, men sen träffade jag Lucinda.
Sen...
Ja, ni såg ju henne. Tror ni på kärlek vid första ögonkastet?
-Handlar det om syskonrivalitet? -En gammal sådan.
Men att jag gifte mig med Lucinda var nog droppen.
Var du intim med nån av systrarna innan du träffade Lucinda?
Nej.
Det är en familjegrej.
Lucinda är vacker, men det gäller inte de andra systrarna.
De är tjejer. De är avundsjuka. Lucinda har alltid varit utanför.
Mamman dog när hon var nio, och pappan gifte om sig när hon var elva.
Han dog sju månader senare.
Hur kan nån göra nåt sånt här?
Tiffany och Taylor måste vara förkrossade. Stackars Tiffany!
Du kom inte alltid överens med dem, eller hur?
-Nej, men det är inte ovanligt. -Vi vill veta hur er relation såg ut.
Det var besvärligt ibland.
Min pappa dog, och jag tog det hårt.
Jag drog mig undan människor ett tag och var mycket ensam.
Jag var arg på pappa för att han dog och lämnade mig-
-med folk jag inte kände. Jag var bara ett barn.
-Fanns det ett testamente? -Jag antar det, men jag vet inte.
Dina styvsystrar fick allt.
Det förvånar mig inte.
Jag var aldrig Mavis dotter. Jag var alltid en styvdotter.
Det måste ha gjort dig arg.
Det kanske det borde ha gjort, men jag tycker att jag har haft tur.
Jag träffade Arthur och blev kär.
Jag är inte olycklig och skulle aldrig äventyra det.
-Hur länge har du känt Spencer? -Hela mitt liv. Han är min gudfar.
Han har alltid ställt upp för mig och var den enda jag hade när pappa dog.
Lucindas far och jag växte upp ihop.
Vi tjänade några förmögenheter och han behöll sin.
Han bjöd in mig i sin värld.
När han blev sjuk lovade jag att ta hand om Lucinda.
Varför fick inte Lucinda egna pengar?
Henry var dålig på att bedöma kvinnor.
Han trodde alltid att de skulle vara schysta, men det var de aldrig.
-När kom ni tillbaka från Mavis? -Vid sju.
-Vad gjorde ni sen? -Försökte reda upp situationen.
-När åkte du därifrån? -Jag sov över.
Vi hade mycket att gå igenom.
Inget binder dem vid brottsplatsen.
-Vad vet vi om det krossade glaset? -De jobbar på det.
Det är antingen en stor mikrovågsugn eller ett flygplan i vardagsrummet.
Krossat glas, blödande trumhinnor... Det låter som en bomb.
-Finns det nån logisk förklaring? -Inte än.
-Vem tjänar på det här? -Styvsystrarna. Lucinda får inget.
-Vet vi varför? -Hon föredrog sina egna döttrar.
-Vad tror vi om systrarna? -Vi kollar deras alibi.
Familjen har politiska kontakter och har råd med bra advokater.
Se till att ni har på fötterna innan ni gör nåt.
Nåt viktigt?
Kanske.
-Det är rånarna från juvelaffären. -Ja.
Jag fick det från polisen som undersökte mordet på mina föräldrar.
-Var de inblandade i det? -Det verkar så.
Vad skumt!
De är i alla fall döda.
Alla utan en. Det var en fjärde person med.
Pengarna och huset spelar ingen roll.
Allt som betyder nåt är du och jag. Så har det varit sen vi träffades.
Jag vet inte.
Vi kan flytta härifrån och börja om på nytt.
Jag vill att vi ska vara tillsammans för evigt, och det vill du också.
Du får bara släppa det här.
Tror du verkligen att jag bryr mig om pengarna? Det gör jag inte.
Men jag måste åka dit. Jag behöver få ett avslut.
-Det är för farligt. -Gör inte så här!
-Jag älskar dig så mycket. -Det är ju min familj.
De tycker inte om dig. Det har de aldrig gjort.
Om de kan döda sin egen mamma kan de ju döda dig.
-De ska inte ha ett öre. -Vi borde ge dem nåt.
-Var ska det sluta i så fall? -Du såg vad som hände mamma.
De vill få oss att ge efter, men det ska vi inte gå med på.
-Taylor, vi måste vara starka. -Jag är inte som du.
Skärp dig! Och ställ tillbaka vodkaflaskan i frysen.
-Arthur, vad är det? -När jag vaknade hade hon gått.
-Vart gick hon? -Jag vet inte.
-Åkte hon för att träffa Tiffany? -Hon behövde prata med henne.
-Du skulle skydda henne. -Jag kan inte säga nej till henne.
Det är det som är problemet. När ni gifte er blev hon ditt ansvar.
Du skyddar henne inte om hon får springa i väg själv.
-Du skrämde mig. -Förlåt. Är Taylor här?
-Vad vill du? -Jag ville säga att jag är ledsen.
-Du tyckte ju aldrig ens om mamma. -Hon tyckte inte om mig.
Det var du som var problemet.
Jag var ensam. Jag försökte bara skydda mig själv.
-Ni ville inte ha mig i er familj. -Inte som du betedde dig.
-Den bortskämda lilla prinsessan. -Då var det dags igen.
-Tack för du kom. Nu måste jag åka. -Snälla!
Spencer och Arthur kan inte få oss att ge dig nåt.
Jag vet att de gjorde det här mot mamma.
-Flytta på dig! -Kan du inte lyssna?
-Jag tror att jag har hittat nåt. -Vad bra för jag har kört fast.
-Såg han ut så här? -Ja.
-"Murcielago." -Ja, enligt din spanska förfader.
Han stötte på en i Amazonas. Vi kallar dem för helvetesfladdermöss.
-Det är en tröskelvarelse. -Vad menas med det?
Det är två existenser samtidigt i en och samma kropp-
-människans dualism, yin och yang, Ike och Tina Turner.
Enligt det här har de ett väldigt högfrekvent läte-
-som kan skrämma skallet av en hund.
På brottsplatsen fanns det krossat glas. Kan det vara en murcielago?
Om jag tolkar det rätt kan ljudet-
-spräcka trumhinnor och spränga ögonglober, näsväggar och tarmar-
-och ödelägga det mesta.
-Hur besegrar man den? -Med en sån här om du har en.
"Murcielago matraca."
Det ser ut som en handvevad siren.
Tydligen rubbar den deras ultraljudsvågor-
-och hindrar dem från att typ spränga ens ögon.
Har du nånsin sett nåt liknande?
-Ja, det har jag faktiskt. -Du skämtar?!
Vilka grejer det finns i den här husvagnen!
-Är den försäkrad? -Då måste jag avslöja att den finns.
Ja, just det.
Wow! Vi måste testa den här. Vilket hantverk!
Det här är ordentliga grejer.
Här är handtaget. Det är nog bara att veva i gång och få upp lite fart.
Det här är ljuddämparen.
-Vill du göra det? -Så himla gärna!
-Jag hör det inte längre. -Det gör jag.
Det är lite obehagligt faktiskt. Hade den varit riktad mot mig...
Hoppsan!
Det verkar okej.
-Ska du gripa mig? -Var är Spencer?
-Jag vet inte. -Jag vill helst inte efterlysa honom.
-Tror du att han är mördaren? -När såg du honom senast?
I morse, men jag vet inte var han är.
-Var är din fru? -Jag är här.
-Vad är det? -Vi måste hitta Spencer.
-Han tror att Spencer är mördaren. -Det är omöjligt.
Du måste sluta skydda honom.
Spencer är rasande. Det var han som fick mig att fråga Mavis om pengarna.
Han åkte nog för att prata med Tiffany.
Hank, ta med dig några patrullbilar och åk till 435 Woodbury Drive.
Jag tror att Spencer är på väg dit för att döda en av systrarna. Hej då!
Herregud! Lucinda, vad har du gjort?
Tiffany, var är du? Svara då!
-Jag hade inget med detta att göra. -Upp med händerna!
Du har rätt att tiga.
Om du öppnar munnen skjuter jag skallen av dig. Jag vet hur du dödar.
Spärra av området runt bilen. Det är ett mordoffer där.
Allt väl?
-Inte igen! -Det verkar inte bättre. Samma metod.
-Du förstår inte. -Ta honom till bilen.
Kom igen!
-Hur gör han det? -Jag vet inte.
Tiffany och hennes mamma mördades på samma sätt. Hur?
Vi vet inte. Han hade inga vapen.
-Kan vi binda honom till platsen? -Vi hoppas på DNA.
Än så länge kan vi inte länka nån till det första fallet.
Ursäkta att jag stör, men ert vittne vill erkänna.
Där har vi lösningen.
Det finns ingen anledning att låtsas.
Jag vet vad du är, och ni vet väl båda vad jag är.
Det är dags att konstatera det uppenbara.
Jag dödade både Mavis och Tiffany Kerfield.
Varför då?
Jag har känt Lucinda sen hon föddes och såg hur hon behandlades.
När de inte hjälpte henne stod jag inte ut längre.
Jag förstår att du blev arg, men hur dödade du dem?
Som ni vet har jag förmågan att ge ifrån mig ett ljud så kraftigt-
-att det krossar glas och trumhinnor.
På rätt frekvens kan det göra så att människans blodådror sprängs.
Borde jag inte skriva under nåt och skriva ner allt?
Okej.
Tror du att du kan komma undan genom att spela tokig? Sällan!
Smart!
Du sa sanningen.
Jag behövde få tala med dig ensam. Jag dödade dem inte men är ansvarig.
Jag har svikit henne.
Jag har vakat över henne så att hon inte skulle tappa kontrollen.
Det gick så länge hon fick som hon ville, men hon har inget samvete.
Hon har gjort livet hemskt för dem.
-Menar du att Lucinda gjorde det? -Taylor har inte långt kvar.
När hon dör ärver Lucinda allt, och du kan inget bevisa.
Möt mig där så snart du kan, men hämta matracan först.
-Är det okej? -Visst!
Tack.
-Jag tror inte Spencer är skyldig. -Nej. Han är ju heltokig.
Enligt advokaten ärver systrarna mammans 52 miljoner.
När de dör ärver Lucinda allt.
-Den andra systern! -Vi får kolla henne.
Vad är det?
Det kom från förhörsrummet.
Det är inte möjligt.
Kom!
-Vad har hänt? -Jag gjorde som du sa.
-Jag sa nej till henne. -Hon åkte till Taylor.
Jag försökte stoppa henne. Hon sa att hon aldrig har älskat mig.
-Hallå? -Taylor Kerfield?
Det här är från polisen. Vi tror att ni är hotad. Är ni hemma?
Stanna där och öppna inte för nån innan vi kommer.
Okej.
Hallå, syrran.
-Gå din väg! -Ska vi leka tafatt igen?
Jag fångar dig ju alltid.
Hon är där inne.
Nu ser du snart ut som din mamma och syster, en enda stor död familj.
Lucinda, stanna!
-Håll utkik efter Spencer. -Okej.
Jag har den! Är det för sent? Nej, du lever ju fortfarande.
-Hon är i garaget. -Gå inte in. Du måste kunna se henne.
Hon kan spränga skallen av dig. Du måste tvinga ut henne.
Kom igen!
Hjälp mig!
Jag borde ha hjälpt dig för länge sen.
Herregud!
Vänta!
Det slutade. Vi sätter upp den igen. Det kan vara en fälla.
Förlåt mig. Jag gjorde så gott jag kunde.
Farväl.
Vad var det jag sa?
Jösses!
Hur ska du förklara det här?
-Använde hon den här? -Tydligen.
-Den fanns på brottsplatsen. -Dess ljud kan krossa glas.
Bland annat.
Hur funkar den?
Jag är verkligen ledsen.
Jag trodde att jag kunde hjälpa till.
Det var bra. Jag behövde få reda på det här.
Och jag behöver göra nåt åt det.
Översättning: Jenny Tegnborg Broadcast Text International